Cea mai nouă apariţie editorială a lui Daniel Săuca a fost prezentată publicului, vineri, la Zalău. Lucrarea „Tranşee & şantiere. Incursiuni şi alte posibile meditaţii puse în chip de jurnal” a apărut în colecţia „Scriitori sălăjeni” a Editurii „Caiete Silvane”, cu sprijinul UJS Cartel Alfa filiala Sălaj. În prefaţa cărţii, la „Cuvânt prevenitor” autorul se dezvăluie: „Nu mi-am propus să concurez cu nimeni, nici măcar cu mine însumi, mai ales pe un tărâm în care lucrurile esenţiale au fost spus demult (…). Aceste rânduri, ale unui soldat credincios patriei sale (ce expresie uzitată!) şi ale unui om de cultură (supraponderal şi cam vicios) trăitor într-o provincie imaginară (pentru mulţi, Sălajul nu există), vor doar să comunice cu voi. Stări, gânduri, fotografii, săgeţi, grenade, melancolii, idiosincrasii, note, întrebări, tulburări, posibil iluminări, recuperări probabil necesare. Fragilitatea editorială a acestui demers sper că va fi compensată măcar de realitatea: „Tranşee@şantiere” continuă proiectul „Homo Silagenssis 3″ (Editura Caiete Silvane, 2008). Poate, cândva, se va naşte un alt proeict legat (şi) de cele două iniţiative menţionate”. Lucrarea este structurată în patru părţi: Cuvânt prevenitor, Tranşee@şantiere, Addenda: A fost sau nu a fost revoluţie în Sălaj; Notă bio-bibliografică. Redactorul cărţii, scriitorul Daniel Hoblea, a reiterat faptul că acest volum, care este cea de-a 11-a carte publicată de Daniel Săuca continuă ultima lucrare din trilogia „Homo Silagenssis”. „Cartea, chiar dacă este propriul jurnal, nu respectă cronologia, practică un fel de compoziţie. Este un jurnal paralel. scris şi cu imagini şi oglindeşte preocupările multiple ale autorului, de la jurnalism, filozofie, poezie, politică. Acest amestec de registre dă savoare cărţii”, a menţionat Daniel Hoblea. Despre „Tranşee ” şantiere” profesorul şi scriitorul Marcel Lucaciu a afirmat că este atipică şi nonconformistă. „Este în chip de jurnal dar nu respectă ordinea cronologică. Începe confesiunile în anul 2012 şi le încheie cu o campanie din 2009, dacă a fost sau nu Revoluţie în Sălaj. Este practic, o răsturnare a timpului, cartea ar fi trebuit să înceapă cu această întrebare. De ce „tranşee şi şantiere”? Pentru că autorul care este un publicist redutabil, luptă mereu, fie cu inerţia, fie cu trepăduşii politici. Şantiere, pentru că Daniel Săuca îşi rescrie poemele, le reaşează în altă ordine. Cartea încalcă în mod intenţionat orice regulă a jurnalului. În carte palpită viaţa-este un mozaic-avem şi versuri şi poeme, şi confesiuni din mijlocul familiei, mărturii ale unor călătorii, radiografii ale unor evenimente culturale”, a afirmat Marcel Lucaciu. În schimb, scriitorul Viorel Mureşan a găsit o altă posibilă interpretare a titlului, într-un „joc al paronimelor”: „Tranşee, trasee, care te duc cu gândul la o posibilă călătorie, iar şantiere, la proiecte. Cartea oferă o privire obiectivă asupra timpului văzut prin ochenul întors”. Scriitorul şi profesorul Ion Piţoiu a apreciat: „Cartea este o simfonie. Aş evidenţia arta fotografului, a simţului, căderea de a prinde în fracţiune de secundă lucrul şters de uitare. Cartea se aude, se simte, se trăieşte”.
Subprefectul Sălajului, Lucian Băican l-a felicitat pe autor pentru întreaga sa activitate şi a salutat apariţia cărţii care contribuie la îmbogăţirea culturală a Sălajului, motiv pentru care i-a decernat o diplomă de excelenţă. Nu în cele din urmă, Tiberiu Marc, preşedintele Consiliului Judeţean Sălaj, a ridicat mingea la fileu, întrebând dacă „un jurnal publicat poate fi unul sincer?” şi a remarcat că persistă şi în acest volum întrebări grele puse de Daniel Săuca: a fost sau nu revoluţie în Sălaj şi dacă Sălajul, ca unitate administrativ teritorială trebuie să mai existe sau nu.
Daniel Săuca este din februarie 2005 redactor-şef al revistei de cultură „Caiete Silvane” din Zalău. A publicat poezie în revistele „Orizont” (Timişoara), „Silvania” (Zalău), „Tribuna” (Cluj), „Noesis” (Cluj), „Hepehupa” (Zalău), „Versmondo” (Budapesta), „Caiete Silvane”, „Poezia” (Iaşi), „Singur” (Târgovişte), „Poesis” (Satu Mare), „Familia” (Oradea), „Ziarul de duminică” (Bucureşti), „Steaua” (Cluj Napoca), „Conta” (Piatra Neamţ), fiind antologat în mai multe volume realizate la editura şi revista „Caiete Silvane”, în catalogul literar „Pagini literare.ro” şi în antologiile „Trupul şi aripa – Truplu shi-aripa” (Editura Fundaţiei Culturale Poezia din Iaşi, 2009, antologie de poezie româno-aromână contemporană, traducere de Dina Cuvata) şi „Thakira Min El – Balour” („Cristale de amintiri”), apărută la editura ieşeană menţionată, tot în 2009, de data aceasta în limba arabă . La Editura „Caiete Silvane” i-a apărut trilogia „Homo Silagenssis” (2006 – 2008), care fructifică experienţa de peste 15 ani a autorului în presa sălăjeană. Experienţă fructificată şi în cartea „Voi chiar vorbiţi şi în numele meu?” (Editura „Caiete Silvane”, Zalău, 2009), precum şi în „Secera şi pixul. Propagandă în presa scrisă din judeţul Sălaj înainte şi după decembrie 1989” (Editura Eikon, 2010), în „Rotisorul politic. Interviuri” (Editura „Caiete Silvane”, 2010) şi „România mea nu mai există. Editoriale” (Eikon, 2011). Daniel Săuca este autorul a trei volume de versuri: „Gândacul cu cinci pene roz” (Zalău, 1999), „Cartierul vestic al iadului” (Eikon, Cluj-Napoca, 2009, carte premiată cu premiul reprezentanţei Bistriţa a Uniunii Scriitorilor din România şi a Revistei Ilustrate la a 25-a ediţie a Festivalului Naţional de Poezie „George Coşbuc” de la Bistriţa, 2009) şi „Clopotele raiului” (Eikon, 2012).
Îşi continuă activitatea jurnalistică începută în 1992, colaborând, ca redactor, cu cotidianul „Magazin Sălăjean” şi cu Radio Transilvania Zalău, ca realizator de emisiuni („Rotisorul politic”). A fost director al ediţiei de Sălaj a cotidianului „Transilvania Jurnal”, director şi redactor –şef al cotidianului „Jurnalul Sălajului”, editor şi redactor – şef al cotidianului „Sălăjeanul”. Din mai 2007 este preşedintele Asociaţiei Jurnaliştilor din Sălaj, iar din octombrie 2010 directorul Centrului de Cultură şi Artă al Judeţului Sălaj.
Daniel Săuca dezvăluit de volumul „Tranşee & şantiere”
![](https://www.magazinsalajean.ro/site/wp-content/uploads/2012/08/sauca-300x199.jpg)
„Revoluţia” din Sălaj, poate fi caracterizată foarte bine, prin cel care a fost împins în faţă. Îl mai ţineţi minte pe tânărul handicapat, care cerşea la intrarea în Piaţa agroalimentară de lângă muzeu.El a fost trimis în faţă, iar „revoluţionarii” veneau după handicapat.
Apropo de „revoluţionari”, avem şi noi în Sălaj vreo 20, dar niciodată nu a fost făcut public numele celor care, fără neruşinare au luat indemnizaţia de revoluţionar, ani şi ani de zile.
Oare de ce?